Tidigare på "Terminator: The Sarah Connor Chronicles":
Dr Boyd Sherman, barnpsykolog, familjeterapeut.
Är han vän eller fiende till Skynet?
- Jesse. - Hej, älskling.
Är du desertör, Jesse? Flydde du ifrån kriget?
Jag behöver nånstans att vila.
Vad gör vi nu?
Vi återvänder hit med något som kan förstöra det.
Jag måste kräkas.
Vad är det med henne?
- Jag vet inte. Hon är kokhet. - Det är ingen fara.
Är hon gravid?
Varför skulle du ens fråga det?
Kacy kräktes när hon var gravid.
Du kräks. Det är morgon.
- Det är då det kommer. - Håll tyst.
Jag har åkt på något bara.
Magsjuka eller något.
TIJUANA 62 kilometer
Vi är hemma snart. Kom.
Vänta.
Hur är det med dig?
Hur ser jag ut?
Som skit.
Jag önskar att jag mådde så bra.
- Vad är det? - Det är vätskeersättning.
Drick en kopp i halvtimmen eller efter att du kräkts.
Nej, nej. Vart ska du?
- Vi måste åka tillbaka nu. - Vart då?
Till Mexiko. Det finns termit i garaget, för att bränna Cromartie.
Han är död. Du förstörde hans chip.
Du måste bränna honom. Det är det enda sättet.
Han är i ett hål mitt ute i öknen. Hans chip är förstört.
- Jag tror att vi är ganska... - Trygga?
Det är inte tryggt.
Jösses, hon börjar låta som du.
Hon har rätt.
- Hej. - Hej.
Vi måste träffas. Nu.
Ta med pistol.
Jess?
Hej.
Jag var i gallerian i förmiddags. Och jag bara...
Jag är beroende av den dåliga kinamaten i restauranghörnan.
När jag sitter och väntar på maten-
- så tittar jag över gången och då ser jag honom.
Jag ser honom bara.
Vem "han"?
Fischer. Jag ser Fischer.
Vem är Fischer?
Charles Fischer.
Jag vet inte vem du pratar om.
Det gör du visst. Du känner honom.
Charles Fischer.
Skickad ifrån framtiden och jobbar för maskinerna.
Och han ska dö.
Vad gör du?
Känner hur det känns att komma bort ifrån allt.
Det tror jag inte.
- Va? - Menar du verkliga känslor...
...så är jag rätt säker på att du fortfarande inte har såna.
Och menar du att du känner efter-
- hur vinden blåser mellan tårna eller i håret-
- så är jag rätt säker på att du inte kan det heller.
Du förstår nog inte hur vi funkar.
Jag har känsel. Jag känner.
Jag vore inte mycket värd utan känsel.
Berätta det en gång till.
- Jag har redan gjort det. - En gång till.
Jag sa ju att jag var i gallerian...
Hoppa fram tills när du förföljer honom till garaget och slår ner honom.
Han är en av de grå, Derek. Säg att du åtminstone minns de gråa.
Såklart att jag minns de gråa.
De var förrädare. De jobbade för Skynet.
- Hjälpte T-888 att bli mänskligare. - Minns du honom inte?
Han var högst upp på listan.
Berätta för honom.
Berätta vem du är och vad du gör här.
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag heter Paul Stewart. Där är min legitimation. Se själv.
- Jag är inte den hon säger. - Lögnare.
Det är ett misstag.
Jag hoppas för din skull att du har rätt.
Jag har ju redan berättat.
Paul Stewart. Jag reparerar klockor.
Jag har en butik i Pasadena. Här är min legitimation.
Vad gör du här, Fischer?
Paul Stewart.
Jag letade efter ett urverk till en Omega 321.
Det finns en secondhandbutik...
Plåtburkarna skickade honom inte för att laga klockor.
Det vet vi allihop.
Du kan väl bespara oss besväret och säga sanningen?
Vad gör du här?
Jag heter Paul Stewart, bor på Blackburn Avenue.
- Du heter Fischer. - Nej.
- Du jobbar för Skynet. - Skynet? Nej.
Vad gör du här, mördarjävel?
Ta det lugnt.
Känner jag dig?
Nej, du känner inte mig. Jag känner inte henne, säkert.
För Guds skull, jag är inte Charles Fischer.
Det är jag inte.
Du måste vara säker.
- Säker på vadå? - Honom.
- Jag är säker. Litar du inte på mig? - Det är inte det.
Det är...
Jag kände de gråa, Jesse. Jag kände dem precis som du.
De var brottslingar. Vi fick tag i fyra.
Precis, men vi hittade inte Fischer. De gömde honom, han var viktig.
Minns du inte det?
Om han är den du säger-
- förtjänar han det som ska ske.
Men inte förrän han säger vem han är och vad han gör här.
Förstår du det?
- Han är den jag säger att han är. - Jag vill höra honom säga det.
Det kommer han att göra.
Jag ska visa dig.
- Var är resten av honom? - Det är inte här.
Omöjligt. Vi förstörde hans chip.
Han har inte gått härifrån, men han är borta.
Bara en person till visste om detta.
Bara en person till är galen nog att gräva upp honom.
Är du hungrig?
- Inte hungrig. - Är du vegetarian?
Nej, men jag vet inte vad som är i.
Det är en ostburgare.
Ät.
Var är din kompis?
Ute.
Jag är inte den hon tror.
Det hoppas jag verkligen inte.
Jag reparerar klockor.
Jag var ingenjör förut.
Men det blev tråkigt.
Jag var bara en i mängden av kontorsnissar.
Så jag åkte till Bern för att lära mig att laga klockor.
Det ligger i Schweiz. Har du varit i Schweiz?
Så fin historia.
Du tror mig inte.
Jag har själv hittat på historier.
Är den där kvinnan din tjej?
Älskar du henne?
Det är komplicerat.
Jag är bra på komplikation, jag är urmakare.
Det är ett klockskämt.
Vore jag du, skulle jag äta.
Hör på mig.
Folk gör mycket tokigheter när de är förälskade.
Jag gör det i alla fall.
Men det här är vansinnigt.
Hon säger att du känner mig och uppenbarligen gör du inte det.
Det är något fel på henne.
Så vad åkte du dit för?
Hörde du vad jag sa?
Det är en fängelsetatuering.
Var satt du inne nånstans?
- Jag har inte suttit inne. - Det har du visst.
Nej, det är en tatuering.
Jag lagar klockor. Det är en klocka.
Utan visare.
Det betyder "i oändlighet".
Livstidsdom.
Om jag fått livstid, vad gör jag då här?
Det är det jag vill veta.
Lunchen är slut.
- Hallå? - Hej. Det är Derek.
Är det?
Jag vet. Jag är också jävligt chockad. Du, jag måste...
Hallå?
Jag måste prata med dig.
- Prata då. - Jag skickar en bild till din telefon.
- Jag fick den nu. - Vem är det?
Det vet jag inte.
Har du aldrig sett honom? Ligger han inte i din minnesbank-
- eller vad det nu är? Han finns inte lagrad?
Nej. Vem är det?
Det är bara en kille. Jag trodde att du kanske kände honom.
Han ser ut att vara skadad.
Oroa dig inte.
- Vem var det? - Derek.
Derek?
Vad sa han? Är allt som det ska? Mår mamma bra?
Allt är som det ska. Oroa dig inte.
Kan jag hjälpa till?
Jag väntade. Jag hörde...
- Minns ni mig? - Givetvis minns jag er.
Jag har ett...
Jag kanske har ett nödläge.
Ni kom hit för över en månad sen.
Ni sa att er son behövde hjälp. Terapi.
Jag såg aldrig till er igen.
Vänta, dr Sherman. Jag har dåliga erfarenheter av hjärnskrynklare.
Du kan ju börja med att sluta kalla dem det.
Det kanske hjälper.
- Ursäkta. - Ingen fara.
Min assistent kommer imorgon vid sju.
Boka tid då.
- Jag är här nu. - Sarah.
Boka tid, tack. Så får vi se vad vi kan göra.
Jag har varit sjuk.
Influensa eller något. Jag är utmattad. Kan inte sova.
När jag väl sover, drömmer jag.
Mardrömmar, närmare bestämt. Jag går i sömnen.
Vart går du då?
- Vad menar du? - Vart går du när du går i sömnen?
Jag jagar någon, eller blir jagad.
Men vart går du?
Ut.
Jag tar mig ut fort som fan.
Du är här. Kom in då.
Det är mycket jag inte förstår.
Vadå till exempel?
Sköldpaddan.
Vilken sköldpadda?
Den låg på rygg vid vägkanten i Mexiko.
- Din mamma vände på den. - Hon hjälpte den.
Jag vet, men varför?
För att det är så man gör.
När man...
När man ser något som lider-
- eller har problem, försöker man hjälpa till.
Empati.
Något i den stilen.
Men alla skulle inte ha hjälpt sköldpaddan.
Nej.
Vissa skulle bara ha struntat i den.
Vissa skulle nog ha kört över den och krossat den.
Ja, jag antar det.
Skulle du ha gjort det?
Den verkade inte utgöra mycket till hot.
Vi är inte byggda för att vara grymma.
Nej, det är en poäng till cyborgerna.
Ja.
Det är en poäng till oss.
Cameron.
Vad gör du?
- Kroppen är borta. - Va?
Cromarties kropp är borta.
Det är omöjligt.
Bara du visste var vi begravde den. Vi behöver den.
- Vi måste förstöra den. - Vad skulle jag ha den till?
Cameron.
- Han ljuger. - Det vet du inte.
Snälla. John.
Om du vet, bör du tala om det nu.
Jag vet inte.
Släpp honom.
- Varför? - Han talar sanning.
- Vi skulle kunna få veta säkert. - Släpp honom.
Förlåt.
Vad i helvete?
Han vill inte tala om vem han är.
- Jag hämtade bevis. - Bevis.
Snälla. Gör mig inte illa. Gör mig inte illa, snälla.
- Det är upp till honom. - Vem är han?
- Vem är du? - Jag heter Charlie Fischer.
Du var på mitt jobb. SRF. Vi sysslar med jordbävningsskydd.
Jag är bara underhållstekniker.
Jag vet inte ens varför jag är här.
Tala om vem du är.
Jag har redan talat om det för er.
Det här är ett spratt.
Något knäppt spratt, ni är med på det allihop.
Och du också.
Vad är det ni vill mig?
Vi vill att du säger sanningen.
Herregud.
- Om han är den du säger... - Det är han.
Okej, då är han väl det.
Vi måste få veta vad han gör här.
- Såvida han inte är desertör som du. - Det är han inte.
Inte den här killen. Inte Charles Fischer.
De har skickat tillbaka honom av en anledning.
Du måste spöa skiten ur honom.
Du måste få honom att prata.
- Snälla. Nej, snälla. - Jag beklagar. Verkligen.
- Derek. - Skada inte grabben. Sluta...
Vissa kan man slå och slå och de härdar ändå ut.
Vad man än tillfogar dem för smärta, tar de till sig den.
Som om den tillhörde dem-
- och man bara ger tillbaka den.
För innerst inne hatar de sig själva-
- och de använder hatet för att svälja smärtan.
Alla har vi varit goda från början.
Alla har vi älskat oss själva.
När vi var unga.
Bara försökte hanka oss fram. Eller när vi var små.
Och lekte i parken.
- Okej. - Sluta. Sluta.
Jag heter Charles Fischer.
Jag är Charles Fischer.
Släpp honom. Han har inget med det här att göra.
Släpp honom nu.
Det här är omöjligt.
Förstår ni inte att det är vansinne?
Vad gör du här?
- Varför skickade de tillbaka dig? - De gjorde inte det.
- Jag är inte här på ett uppdrag. - Ingen återvänder utan uppdrag.
Det här är min belöning.
När bomberna föll satt jag inlåst i Pelican Bay.
Isoleringscell.
Livstid.
Om jag inte suttit i fängelse-
- skulle jag aldrig ha överlevt domedagen.
Så fort de fick tag på mig-
- valde jag mellan att lära dem allt jag lärt mig därinne-
- eller att hälsa hem.
Och vad lärde du dig?
Jag lärde mig vad det är som driver folk.
Så febern som fick dig att drömma-
- orsakades av något du åt i Mexiko, tror du?
Ja.
- Vad gjorde du i Mexiko? - Semestrade.
- Familjesemester? - Ja.
Har något hänt sedan vi sågs sist?
Vad menar du?
Har du genomgått ett trauma?
En kris inom familjen-
- något som hänt mellan dig och John sen vi sågs sist.
Jag kom hit för att få hjälp att tolka mina drömmar.
Problemet är att utan insikt i ditt liv-
- kan jag inte säga mer än allmängiltiga saker.
Jag kan säga att drömmar brukar spegla den centrala konflikten hos drömmaren.
Kan man säga att den centrala konflikten i ditt liv är din son?
Ja.
Och din dotter har du färre konflikter med.
- Det är annorlunda med henne. - Hur då?
Konflikten, typen av konflikt, ert förhållande, eller vad?
Allt.
- Mer specifikt. - Jag vill inte prata om henne.
Varför är du här då?
Du kommer hit och låtsas att du vill prata om dina drömmar-
- och sen vägrar du prata om John och Cameron.
Enligt min mening är det vad din besatthet av de tre prickarna-
- handlar om.
Som om du bara vill prata om en av de där prickarna-
- finns det inte mycket jag kan göra.
Jag har ingen annan att prata med.
Inget kommer att hända härinne förrän du börjar tala sanning.
Du verkar förvånad.
Domedagen.
Maskinerna.
Du har ingen aning om vad du skulle ha gjort.
Vilket är det svåraste beslutet du har tvingats fatta?
Om du ska hålla fast vid Rebecca eller ta chansen med Christine?
Om du ska be om ledigt för morfars begravning-
- för att du är för rädd att du ska få sparken om du bara tar det?
Tror du att du vet vem du är?
Du har inte en susning.
Kan du inte bara berätta vad de vill veta?
Vad spelar det för roll?
Du är här. Du är trygg.
Är du?
Nej. Han lurar oss. Han försöker verka svag.
- Han är inte svag. - Hur vet du det?
Jag vet det bara, okej? Jag vet.
Du minns kanske inte, men jag vet. Han är värst av dem.
Han är den värste.
Han måste dö, Derek. Strunta i varför han är här.
Strunta i vad han har för uppdrag.
Han måste bara dö.
Vad har han gjort? Jess, vad gjorde han mot dig?
Det gjordes en räd mot en bunker.
Metallen var överallt.
De slog ut befälen.
Dödade alla över 30. Dödade barnen.
De tog fångarna till ett ställe.
Han var där.
Han sa att han skulle lära dem hur man pratar med folk-
- hur man får information ur folk-
- hur man är som folk.
Det var en sjuk teater-
- som om han utbildade dem.
Hur länge pågick det?
I veckor.
Månader.
Det användes droger-
- och utsvältning.
Och han talade med en-
- i timtal-
- dagarna i ända.
Bara för att bryta ner en-
- och komma åt ens innersta...
Att komma åt en som person.
Hur tog man sig därifrån?
Det vet jag inte.
Det berättade du aldrig.
Va?
Det var inte mig Fischer hade.
Det var dig.
Fan ta dig. Fan ta dig.
Du minns inte.
Jag fattar inte att du inte minns.
Men det var du.
Jag heter Derek Reese. Förste löjtnant, 132:a artilleriet.
- Kul för dig. - Inte för dig.
- Jag är ju inte på uppdrag, sa jag. - Jag bryr mig inte.
Jaså. Nu minns du.
Jag undrade hur lång tid det skulle ta.
Nej. Jag minns inte. Men det gör hon.
Det räcker för mig.
Så ska du döda mig?
Inte dig.
Herregud. Tack så mycket. Tack.
John.
Förlåt. Jag ville inte väcka dig.
Jag sov inte.
Jag behövde bara vila fem minuter.
Hur mår du nu?
Vad innebär det här för dig?
Jag ser det i mina drömmar, John. Det betyder något.
Mamma, du är trött. Du har varit sjuk.
Det blir så när man jagar mördarrobotar.
Vi hittade inte Cromarties kropp.
Den var inte där. Den är borta.
Ellison.
- Han har den inte. - Är du säker på det?
Jag är säker.
Jag drömde om Cromartie. Allt hänger ihop.
Mamma, det var bara en dröm.
Det var mitt fel.
Vad var ditt fel?
Cromartie. Jag ledde honom till dig.
Vad menar du?
Det var en grabb-
- i bowlinghallen. Han var med killarna som bröt sig in hos oss.
Jag borde ha...
Jag visste vad jag var tvungen att göra. Men jag lät honom gå.
Cromartie måste ha hittat honom.
Vi är inga mördare.
Du är inte det.
Säg det till pojken.
Han är säkert död.
Vi måste hitta kroppen, John.
Tror du inte att han tjallar-
- den unge Fischer?
Vi var tvungna att släppa honom.
- Han är inte som monstret vi begravt. - Hoppas att han inte blir ett.
Minns du något av det?
Ens en glimt?
Nej.
Ingenting.
Vi pratade inte om något annat, Derek.
Bara om det han gjort.
Hur vi skulle hitta honom en dag.
Du var helt besatt.
Det var ett trauma. Du har förträngt det.
Kanske. Kanske inte.
- Det kanske aldrig hände mig. - Derek.
Jag var där.
Jag kanske kom ifrån en framtid där det aldrig hände-
- och du kom ifrån en framtid där det gjorde det.
Är det möjligt?
Sen jag kom tillbaka hit har jag gjort saker.
Jag har förändrat saker.
Jag har kanske förändrat framtiden.
Det är väl därför vi är här? För att ändra framtiden.
Tror du att det finns en version av framtiden där vi inte är ihop?
Nej.
Fischer, Charles IDENTITET BEKRÄFTAD
- Charles Fischer? - Ja.
FBI, Inrikessäkerhetsavdelningen. Ni får följa med oss, är ni snäll.
För två nätter sedan gick ni in i byggnaden utan lov, vid 04:16.
Vad gjorde ni här?
Det är ett misstag.
För två nätter sen? Nej.
Jag var inte här. Jag hade inget skäl att vara här då.
Datorer ljuger inte, mr Fischer.
Vid 04:23, sju minuter efter att ni gått in-
- gjordes det ett intrång i vårt datornätverkssystem.
- Det var inte jag. - Systemet ger användaren tillgång...
...till alla stora militärindustriella, komplexa datorsystem.
Jag säger ju att det här bara är ett stort misstag.
Jag jobbar med jordbävningsskydd.
Jag vet inte hur man kommer in i ett datorsystem.
Varför skulle jag göra det?
Jag vet inte, mr Fischer.
Säg ni det.
Varför skulle ni installera en bakdörr i datorsystemen?
En som vi inte lyckats få bort. Kan ni tala om hur man gör det?
Jag vet inte vad ni pratar om.
Jag var inte där.
Vad har hänt er? Ni ser lite medfaren ut.
Kan ni förklara det?
Jag vet inte om jag kan det.
Försök.
Så...
...vad var det du ville visa mig?
Vi måste lära oss hur de fungerar.
Hur vi ska bekämpa dem.
Vi kan inte låta det hända igen-
- inte när vi har makt att förhindra det.
Det är upp till oss nu.
Oss två.
Ja.
Det är det.
Vad gör jag här?
Det vet jag inte.
Det är slöseri med tid. Du bara ljuger.
Det är slöseri med tid. Jag bara ljuger.
- Har du inget annat att göra? - Jo. Jag har annat att göra.
Jag måste fortsätta jobba.
[SWEDISH]